A HAZUGSÁG MŰVÉSZETE
ELIT TÁRSKERESŐ ESTELLE
A KÍVÁNT KAPCSOLAT BARÁTI
ELIT TÁRSKERESŐ BRIAN
A KÍVÁNT KAPCSOLAT SZERELMI
ÖZVEGY
DOHÁNYZÓ NEM
ALKOHOLFOGYASZTÓ NEM
Volt egy fiam,
meghalt autóbalesetben.
Estelle: Van más családtagja?
Brian: Igen, van egy fiam.
De nem vagyunk beszélő viszonyban.
Örülök, hogy beszélgettünk.
Esetleg találkozhatnánk is? Vacsora?
NICHOLAS SEARLE REGÉNYE ALAPJÁN
Az jól hangzik.
Akkor randizunk.
Jó napot, uram!
Üdv, Estelle-t keresem.
Erre, kérem!
Estelle?
Brian vagyok.
Ne mondd, hogy késtem. Sosem kések.
Nem, én értem ide korán.
Vagy úgy. Igen.
Az igazat megvallva jó ideig kint köröztem.
Idegességemben.
Vodka martini.
Nem kocsival vagy?
Nem.
Az unokám, Stephen jön értem.
Ő az egyetlen unokád?
Igen.
Csak ő maradt nekem.
Ha jól emlékszem, neked van egy fiad.
Igen, Robert. Ausztráliában él.
A drága Harrietem három éve meghalt,
és a férjed, Alasdair...
Alasdair. Pontosan.
Igen, egy éve.
Mondd csak, sokszor csináltad már ezt?
Az internetes ismerkedést?
Igen.
Szerinted nem mindig ugyanolyan?
A várakozás, amit a csalódás követ?
De persze sosem mondjuk ki.
„Ha alaposabb leírást adtál volna magadról...
nem pazarolunk ennyi időt és energiát,
ami a mi korunkban már tökéletes luxus.”
Szerintem ez a rendszer hibája,
összepárosítja a téveszméseket a reménytelenekkel.
De azt mondom magamnak:
„Fel a fejjel! Légy pozitív! Ezúttal más lesz.”
Tudod, én is örök optimista vagyok.
Gondoltam.
Ezért muszáj bevallanom valamit.
A hazugságot ítélem el a legjobban az életben.
A nevem igazából nem Brian.
Hanem Roy.
Roy Courtnay.
Értem.
Hát, akkor itt az alkalom,
hogy elmondjam, egem sem Estelle-nek hívnak.
Hát, ha nem, nem.
Nem. Betty vagyok.
Betty McLeish.
Betty.
Ez igazán nem lesz gond.
Szia, Betty!
Ő az unokád?
Igen. Már várt rám.
Hazavihetünk?
Tessék? Nem. Két lépésre van a megálló,
egy kis séta a Paddingtontól, és már otthon is vagyok.
Nos, au revoir, Betty!
Viszlát legközelebb, Roy!
Felhívsz majd?
A Stringfellowshoz, kérem!
Köszönöm, uram.
Kövessen, kérem!
Elnézést a késésért!
Nem tudtam elszabadulni.
Mennyi idős a hölgy?
Elég idős.
Pezsgőt mindenkinek!
Köszönöm.
A szabályokat magyaráztam el.
Elővigyázatosságból, nevek nélkül.
Sok pénzt kerestünk együtt a múltban,
ezért is gondoltam, hogy lehetőséget kapsz tőlem
társulni ebbe az új befektetési csoportba.
Igen. Nemrégiben ismeretséget kötöttem olyan úriemberekkel,
akik nyolcszázezer fontot szeretnének befektetni.
Enyhén korrupt bankárként ismernek,
aki megígérte nekik, hogy megduplázza a pénzüket,
ha befektetik ebbe a betéti társaságba.
Akik mi lennénk.
De mielőtt befektetnék a pénzüket,
szeretnék látni, hogy mi is befektetünk.
Csak kétszázezret.
Ötvenezret fejenként.
Egyikünknek sem gond az összeg?
Rendben.
Nos, akkor...
Lenne egy kérdésem.
Nem mintha őszinte választ várnék.
Mennyire tisztességtelen ez az ajánlat?
Elég nehéz megmondani.
Ennyi elegendő nekem.
Még egy kérdés, amire gondolom, ugyanolyan választ kapok.
Kik ezek az urak?
Nos, az itt ülőkhöz hasonlóan névtelenek maradnának.
És visszatérve hozzád...
Bryn.
Ó, jaj! Az első szabályszegőnk.
De visszatérve hozzád, Bryn...
Annyit elmondhatok, hogy külföldi állampolgárok,
akik az angol befektetői osztály tagjaivá szeretnének válni.
Oroszok.
Telitalálat.
Kozákok. Utálom a kozákokat.
Nos, ha nem akarsz társulni, Bryn,
megkérlek, tartsd magad távol a további megbeszélésektől.
De nem ezt mondtam.
Akkor rendben.
Mivel a pénzt, amit befektetsz,
négyszeresen kapod majd vissza.
Köszönöm, édes.
Elnézést!
Szóval hívtál.
Köszönöm.
Köszönöm, drágám!
Lemaradhattam egy brosúrával...
BECSTELEN BRIGANTYK
...de biztos vagyok benne, hogy Hitlert nem gépfegyverrel
lőtték agyon egy francia moziban.
Nos, részben jobb lett volna, ha úgy történik.
Igen, de ha a fiatalok megnézik ezt a filmet,
azt gondolják majd, hogy valóban így történt.
Nem. Negyven évig tanítottam,
és ez a generáció sokkal kevésbé valószínű, hogy elhisz mindent,
ahogyan annak idején mi.
Ó, istenem!
Roy, mi történt?
Á, semmi. Csak a térdem.
Néha rakoncátlankodik, de majd...
Semmi gond, azonnal rendbe jön.
Itt vagyok. Foglak, tartalak.
- Köszönöm. - Rendben.
Jobban vagy?
Igen.
CONNATE INVESTMENTS LTD. PRIVÁTBANKÁROK
Jobbra hangyányit lejjebb!
Úgy, jó.
Köszönöm.
Nos, a fő célja ennek a közös beruházásnak
e karibi ingatlan megvásárlása.
Amint a vásárlás megtörtént,
az ingatlant továbbértékesítik előzetes megegyezés alapján, kétszereséért.
Mikor kapjuk meg a nyereséget?
Egy héten belül.
Az összes tranzakció elektronikus úton történik majd.
Most átutalom a mi kétszázezer fontunkat...
ÁTUTALVA HAYES & PAULSEN
...a közös befektetési számlára.
Önök csak át kell utalják
a nyolszázezer fontot,
és... kész, passz, slussz.
Maga kétszázezer fontot tett be.
Mi teszünk nyolcszázezer fontot.
Pontosan.
Az önök befektetése nagyobb, de a nyereségük is.
Nos, ha nincs több kérdésük...
Nekem volna egy kérdésem.
Mennyi ebből Putyin sápja?
ÁTUTALÁS TÖRÖLVE
Mi a picsa volt ez?
Kikísérem önöket.
Nem találtak viccesnek.
Miből gondolod? Te nem tudsz oroszul.
Nem is kell.
Hogyan csábítjuk vissza őket?
Muszáj visszaszereznünk a bizalmukat, nem igaz, Bryn?
Igen.
Bryn.
AYVALIK ÉTTEREM
Hejhó!
Újra kificamodott a térded?
Hát, már pár napja ilyen.
Miért nem jöttél taxival?
Ideértem, nem?
Igen, és lehet, hogy rontottál rajta.
Mindegy, zárva vannak a rohadékok.
Én meg rohadtul nem ellenőriztem.
Ezt aztán jól megcsináltam, igaz?
Ezt figyeld!
Hát, ez aztán a meglepetés!
Ma vettem.
És jó vétel volt?
Ezek a kereskedők kihasználják a magunkfajtát.
Készpénzzel fizettem.
Várj meg itt, felveszlek.
Készpénzzel fizettél?
Azt szeretem benne, hogy nagyon halk.
Beletelt egy kis időbe, amíg megszoktam, de most már nagyon élvezem.
Várj, Roy! Majd én segítek.
Egy pillanat!
- Rendben. - Jól vagy?
Te szegény!
Igen.
Te szegény Meg is volnánk.
- Nem... - Nincs lépcső. De jó.
- Oké. - Jól vagy?
Igen.
Milyen modern!
Új kezdetet akartam.
Igen.
Jézusom!
- Hihetetlen! - Betty!
Fejedelmi lakoma volt.
Csak maradék.
Lehet, de mégis mit hoztál ki belőle.
Betty, visszaértél?
Itt vagyunk!
Stephen, az unoka.
Roy Courtnay.
- Azt hittem, elmentek valahova. - Nem, itthon vagyunk.
Roy térde kificamodott.
Igazán? Hívjunk mentőt?
Nem.
Annyira azért nem vészes.
Stephen itt lakik veled?
Nem, a Royal Holloway-en doktorál.
Csak alkalmanként alszik itt.
Elvigyem?
Hová?
Oda, ahol lakik.
Stephen, még nem végeztünk a vacsorával.
Azt hiszem, jobb, ha megyek.
Akkor ragaszkodom ahhoz, hogy Stephen hazavigyen.
Azt hiszem, én is jövök.
Nagyon szépen köszönöm. Megérkeztünk!
Jó éjszakát!
Melyik emeleten laksz?
A legfelsőn.
Nem mászhatsz annyi lépcsőt.
Hát akkor mit csináljak?
Adjam el, és költözzek máshova?
Nem, dehogyis! Gyere, lakj velem!
- Tessék? - Van egy szabad szobám.
Mit csinálsz?
Ameddig helyre nem jössz.
Betty, éppen olyan nagyvonalú vagy, mint gyönyörű.
De nem.
Megy ez.
Ez nevetséges!
Eddig a szobáig sajnos még nem jutottam.
Úgyhogy kicsit kopár.
De... használhatod a fiókokat,
és persze a szekrényt is, üres.
Igen.
Hozok pár törülközőt.
Helyezd magad kényelembe!
Az eléggé nehéz lesz.
Nagyon kedves.
Kitartás!
Lesz majd elég idő a pihenésre.
Megvagyunk?
Készen állunk?
Még két kilométer.
Csak semmi lazsálás!
Nos, én sem beszélek vele, csak...
Igen, olyan debella, el sem hiszem.
Gyerünk, hölgyek!
Itt vagyunk.
Felajánlottad, hogy költözzön hozzád, mégis hogy gondoltad?
Mi a rossz abban?
Mikor lesz a lagzi?
Jövő szombaton?
Korai még, hogy ilyen közel kerülj hozzá.
Azt hittem, ez volt a lényeg.
Persze hogy ez,
de nem gondoltam, hogy ennyire bensőséges lesz.
Rólam van szó?
Albert Speer.
Róla szól a disszertációm. Azt mondtam...
minél közelebb kerül valakihez az ember, annál kevésbé tárgyilagos.
Nem vagy tárgyilagos Albert Speerrel?
Megpróbálom eldönteni, hogy tényleg olyan ártatlan volt-e, ahogy állította.
Azt hittem, ez már akkor tisztázódott, amikor még pelenkás voltál.
Szerintem az ilyesmi sosem tisztázódik teljesen,
nem?
Történelmet tanítottál a gyerekeknek?
Gyerekeknek?
Nem, Roy, Betty Oxfordban tanított.
Hát szerénykedünk, kérem szépen?
Már megint jön a modorosságaival.
Engem elbűvöl.
Ezt nem hiszem el.
Csak nem vagy féltékeny?
Üdv!
Betty azt mondja, vigyem magát oda, ahova menni akar.
Hova?
Várócsarnok a Sztüx folyónál.
Egy régi barátomnak hasnyálmirigyrákja van. Megígértem, hogy beugrom hozzá.
Szép dolog. Elvehetem a táskáját?
Köszönöm, Stephen.
- Nagyon kedves vagy. - Szívesen.
- Köszönöm. - Ujjakra vigyázni!
Te is bejössz hozzá?
Nem, nem szeretnék alkalmatlankodni.
Folytatjuk?
Mondanék valamit.
Szeretném mindenkinek megköszönni,
hogy újra egybegyűlhettünk ma, az első találkozó után.
Rosszul indítottunk.
Én biztosan. De nem szándékosan.
Ennek kifejezéseképpen, valamint az önök kockázatának csökkentésére
fejenként százezerre emeltük a részesedésünket.
Azaz megdupláztuk négyszázezerre.
Ahogy mondod, Bryn.
ÁTUTALVA
Nos.
Jöhet a vodka!
Rendben.
Bryn!
- Másodszorra mindig sikerül. - Szép munka volt.
Örülök.
Be van poloskázva, baszki!
Rendőrség.
Baszki!
Rendőrség!
- Megállni! - Ne mozduljon!
Vissza!
Ne!
Arra! A hátsó lépcsőt használjátok!
Le vannak tartóztatva! Ne mozduljanak!
Megállni!
Ne mozduljanak!
Álljanak meg!
Megállni!
Angol befektetői osztály!
PÉNZKIVÉTEL
Vlad.
Köszönöm. Szép munka volt.
Kész, passz, slussz!
Na, örült magának?
Csórikám azt se tudta, hogy ott vagyok.
Komolyan? Még egy üveg?
A nagyanyád fütyül az óvatosságra.
Jó.
Kösz, nem.
Ne legyél már ilyen karót nyelt!
Ez a búcsúvacsorád.
Igen!
Hova is mész?
A spandaui börtönbe.
Mennyi időre varrtak be?
Marha vicces.
Spandauban börtönözték be Albert Speert
és a többi náci háborús bűnöst.
Visszatérsz a tetthelyre?
Stephen hisz a hely erejében.
Már romos az egész, de jobban megérthető a múlt,
ha látjuk a környezetet, amelyben lejátszódott.
Sosem lelkesedtem a történelemért.
Meet hát mi értelme visszanézni?
Ami történt, megtörtént, nem csinálhatjuk vissza.
De legalább elkezdhetjük megérteni.
Úgy tűnik, neked eseménydús múltad volt, Roy.
Azt meghiszem!
Több életre elegendő.
Teljesítettél szolgálatot?
A seregben?
Igen, fegyvereset.
Szolgáltam a seregben.
A háborúban.
Onnan maradt az a sebhely?
Ott, a nyakadon.
Elmondtam a nagymamádnak, amikor megismerkedtünk,
hogy a hazugságot ítélem el a legjobban az életben.
Ezért egy kitalált sztori helyett
inkább azt mondom, hogy nem szeretném kifejteni
a sebesülésem körülményeit.
Visszavonom a kérdést.
Borotválkozás közben történt.
Igen, szuper.
Szia! Sok szerencsét!
Jó volt, ugye?
Jól érezted magad?
Már másodszorra látom.
Mit?
Másodszorra ólálkodik erre az a kocsi.
Biztosan ugyanaz a kocsi?
Igen. Ezüstszínű Audi, a két oldalán karcolással.
Nem tudom, ki az.
Kész, passz, slussz?
Kurvára kész, passz, slussz.
Jó visszatérni a városba.
Nem tudom, meddig bírom még azon a helyen.
Bézsmérgezést kapok.
A befektetőink nem zúgolódnak?
Úgy tudják, őrizetben vagyunk,
a pénzük befagyasztva, és a rendőrség megfigyeli őket.
Fejenként száz lepedőt veszíteni.
Csak magukat hibáztathatják.
Jó kis tanulság nekik.
Az biztos.
Elintézzük a problémánkat?
RASTAKOVSKI HENTESÜZLET
Vlad?
Vinnie azt mondja, nem vagy megelégedve a díjaddal.
Részesedést akarok, nem díjat.
Részesedést a nyereségből?
Mint neked van.
Meg Vinnie-nek.
Hálás vagyok a hitelességért, amivel erősíted a csapatunkat, de...
Ne kekeckedj velem, Roy!
Zárva vagyunk. Kérem, távozzon!
Tudok rólad egyet s mást.
Hogy ki vagy valójában.
Elnézem a modortalanságot.
A kulturális különbségeknek tulajdonítom.
Tudod, mit kapnál
Szaringrádban, ahonnan jöttél, azért, amit most mondtál?
Egy táskába kerülne a fejed, a tököddel a szádban.
Én viszont inkább szeretek a józan észre apellálni.
Ne!
Mióta intézed a bevásárlást?
Kezdem felfedezni a házias életmód örömeit.
Az új vadászterületekre!
Szerinted mennyi pénze van a nőnek?
Legalább félmillió.
Az egyetlen akadály az unokája.
De a kis tetű most elhúzott valami faszság miatt pár napra,
úgyhogy itt a nagy alkalom!
Megjöttem!
A konyhában vagyok!
Betty!
Remélem, nem bánod, hogy meghívtam egy barátomat.
Vincent Halloran.
Betty McLeish.
- Jó napot! - Üdvözlöm!
Vincent az én...
Minek is hívod magad?
Befektetési tanácsadó, ami jól hangzó kifejezés a könyvelőre.
Segítek Roynak a papírmunkában.
Ez a végrendeletem.
Nem nagy vagyon...
de egész életemben spóroltam, fogamhoz vertem a garast.
Ezt bárki tanúsíthatja, aki járt már étteremben Royjal.
Elég bonyolultnak tűnik. Magatokra is hagylak benneteket.
Valójában nagyon egyszerű. A cél, hogy minimalizáljuk a költségeket.
Adókat meg ilyesmit.
Az igazat megvallva
azt reméltem, rád is hagyhatok valamit.
Micsoda? Roy!
Miről beszélsz?
Ennyi ismeretség után?
Nem! Neked a fiadról kell gondoskodnod!
Robertről? Nem!
Ő nincs a végrendeletemben.
Nem helyeslem az életstílusát.
Konyhákat tervez.
Bár a tiédhez képest az én szerény vagyonom kismiska.
Az emberek nem szeretnek pénzről beszélni.
Tabu, bár igen fontos.
Igaz. Mint a szex.
Vagy a vécére járás.
Életbevágóan fontos, mégsem egy udvarias beszélgetés témája.
Tényleg nem igaz.
Szerintem Vincent azt szeretné mondani,
hogy óvnunk kell a szerzeményeinket.
Így van. Az érdekeltségeinket, a vagyonunkat, a családunkat.
Megkérdezhetem, mi a stratégiája a vagyonára vonatkozóan?
Stratégiának bajosan nevezhető.
Vannak megtakarításaim, meg az alap, amit Alasdair hozott létre.
És persze enyém ez a ház is, készpénzben fizettem ki.
Szóval a megtakarításaival, az alappal és a házával együtt
az ön vagyona úgy...
2 700 000 körül van.
Talán nyolcszáz volt, amikor legutóbb néztem.
Szólíthatom Bettynek?
Egy ötéves időszak alatt
15-20 százalékos éves hasznot tervezek.
Így öt év alatt megduplázná a pénzét.
Van kockázat?
Az még abban is van, ha átmész az utcán.
A másik előny, hogy a befektetéseinkkel támogatjuk
a gazdaságilag elmaradt országok fejlődését.
Így a pénzével segítené a rászorulókat.
Ezt jó tudni, nem?
Öt év alatt megdupláznám a pénzemet?
Egy kicsivel több nem jönne rosszul.
Amit még meg kéne gondolnia, és neked is, Roy, az az
általános költségek kezelése és a befektetések észszerűsítése.
Mit javasol?
Az adminisztratív költségek és az adóterhek kordában tartására
nyithatnának egy közös portfóliót.
Úgy érti, tegyük össze a pénzünket?
Biztosan valami hasonlót csináltak a néhai férjével is.
Igen, de vele házasok voltunk.
Igaz.
De a vagyonegyesítés
a legjobb módja az adóhatóság megtévesztésének.
Hát, elég sok átgondolandó ötletet vetett fel.
Köszönöm, Vincent.
Vincent.
Sosem érzed magad egyedül itt?
Tessék?
Annyira csendes ez a szoba.
Roy, kedves tőled, hogy gondolsz rám, de ha szexre vágysz,
attól tartok, nemet kell mondjak.
Dehogy.
Semmi ilyesmit nem akartam javasolni.
Csak egy kis összebújást.
Kedves tőled, de...
mindig inkább
barátságnak tekintettem a kapcsolatunkat.
Szerintem azon már túl vagyunk.
Nem a dagadt térdem miatt vagyok most itt.
Bizalmas viszonyt alakítottunk ki,
közel kerültünk egymáshoz.
Igen, annyira közel, hogy én pucolom a vécédet.
És időnként nem találsz bele.
Elnézést kérek.
Majd megpróbálok jobban célozni.
De ami kettőnket illeti...
Nem, Roy. Értem, mit mondasz.
Csak...
Alasdair és én...
Értem.
Köszönöm.
Tudom, nem vagyok egy főnyeremény...
de igencsak megkedveltelek, Betty.
Ez most elég hivatalosan hangzott.
A „szeretlek” szótól mindig idegenkedtem.
A feleségemnek se nagyon mondtam.
Roy!
Te most megnyíltál előttem!
Akkor ezt meg kéne ünnepelnünk...
de már visszautasítottál.
Figyelj, ha szeretnéd, hogy azt mondjam, „szeretlek”,
én megpróbálom.
Majd ha eljön az ideje.
Roy!
Betty!
Mi a baj?
Láttam valakit.
Várj! Jó.
Valaki be akart törni a múlt éjjel.
Tudod, ki?
Egy ezüstszín audis faszi hesszel itt állandóan.
Ő is lehetett...
de fogalmam sincs, miért.
Halasszuk?
Ne.
Betty 13.00-kor jön vissza a fodrásztól.
Szóval Roy megduplázta a befektetését.
Ezt hívjuk mi „pénzeső”-nek.
Na, és milyen gyakran történik ez a pénzeső?
Egyszer-kétszer évente.
Úristen!
Húszezer font?
Mint egy lottónyeremény!
Vincentnél befektetni olyan, mint a lottón és a Royal Ascoton nyerni.
Tekintve, hogy mekkora vagyonnal rendelkezik, hetente lenne pénzeső.
Szóval mit szeretnél...
Stephen?
Azt hittem, Spandauban vagy.
Tényleg?
Hamarabb kiengedtek.
Stephen.
Miért nem szóltál, hogy visszajöttél?
Felhívhattál volna.
Mire vetted rá a nagyimat?
Szóval ideköltözik ez a kacska lábú alak,
és amint egyedül hagylak vele,
rávesz téged, hogy add oda neki az összes pénzed.
Nem! Nem erről van szó!
Ez igencsak elhamarkodott következtetés!
Figyelj, Roy, mondok neked valamit:
ez nem a te házad.
- Stephen! - Ez a pasas egy betolakodó!
Hát nem látod?
Kínos helyzetbe hozol Mr. Halloran és Roy előtt, akit én...
Ne haragudj...
Ne nyúlj hozzám!
Mr. Halloran, nagyon sajnálom.
Stephen, tudom, hogy a megjelenésem
megváltoztatta a viszonyodat a nagymamáddal,
de van egy előnyöm veled szemben.
A korom.
Egykorú vagyok a nagymamáddal.
Egy világban nőttünk fel, azt a világot ismerjük.
És az, hogy nem vagyok családtag, további előny,
amit a szerelmi kapcsolat lehetőségének nevezhetünk.
Ha Betty olyasmit nyer, amit tőled nem kaphat meg,
az csak jó neki.
Nekem meg aztán biztosan.
Bocs!
Figyelj, drágám,
mi lenne, ha Stephennek adnánk a pénzesőt?
Húszezer font túl nagy összeg lenne.
Azt se tudná, hogyan költse el.
Akkor a felét!
Tízezer legyen Stephené,
Tízezer meg a miénk.
Miénk?
Említetted azt az utazást.
Amit Alasdair halála előtt terveztél.
Roy.
Nincs nálad kedvesebb.
Te vagy az én Delilám!
Nem jöhetsz nyaralni ilyen bozontos fejjel.
Szóval hova menjünk?
Alasdairrel Párizsba, Velencébe, aztán Berlinbe akartunk menni.
Berlin
túl szürke.
Dehogyis! Az most Európa legizgalmasabb városa.
Csodálatos építészete van.
Meg éttermei és történelme.
Na és ha inkább a napos, meleg helyeket választanánk?
Mint a Costa del Sol...
vagy egy görög sziget?
Mit szólsz hozzá?
Betty!
Jól vagy? Hívom a mentőt.
Ne!
Nem kell. Az orvosomat hívd!
A táblán van a száma.
Valószínűleg ismét stroke-ja volt.
Te jóisten!
Már többször volt.
De csak kisebb,
enyhe stroke-ok.
Igen.
De minél többször fordulnak elő, annál nagyobb károsodást okoznak.
Szedi a gyógyszereket, amiket felírtam?
Nem.
Csak van valami gyógymód.
Igen: pihenés és műtét.
Csökkenteni a feszültséget és az eddigi tevékenységeimet, amíg...
Mrs. McLeish.
Nem vagyok hajlandó úgy élni, mintha már halott lennék, doktor úr.
Ez esetben nem éli túl ezt az évet.
Egy, kettő, három.
Jól vagy?
Amikor megláttalak ott a padlón...
Egy szempillantás alatt megváltozott minden.
Te győztél.
Párizs, Velence...
und Berlin.
Berlin?
Pompás!
Tessék, uram.
Nem.
Igen, ez az!
És ez az esernyő is úgy néz ki, mintha jobb napokat látott volna.
Átvészelte velem a háborút.
Ahogy elnézem, a vesztes oldalon.
Tökéletes.
- Köszönöm szépen. - Köszönöm.
Nagyon jól néz ki.
Igen.
Mutatok neked egy cipőt,
amiért meg vagyok veszve.
Az ott.
Hát nem gyönyörű?
Már ezer éve kinéztem magamnak.
De nagyon drága.
Mit gondolsz?
Szerintem menj be, és lepd meg magad vele!
Találkozzunk a Fortnum'sban egy óra múlva!
Teázni.
- Igazad van, ezt teszem. - Menj csak!
- Akkor egy óra múlva a Fortnum'sban! - Igen.
Elnézést!
Charing Cross állomás.
Ez a Bakerloo vonal az Elephant and Castle felé.
Vigyázzanak a ki- és beszállásnál!
Záródnak az ajtók!
Ügyes trükk volt, Roy!
A másik fazon ezt mondta: „Ne balhézz! Csak pénzről van szó.”
Aztán rádöbbentem:
ha az oroszokat bepoloskázták,
miért nem kapcsoltak le minket a zsaruk már az első találkozón?
Színtiszta, egyszerű csalást követtünk el.
A második találkozó arra szolgált, hogy megduplázd a bevételt.
A jó öreg, kapzsi Roy!
Mit vársz tőlem?
Add vissza a százezremet!
Nincs annyim.
Akkor szerezz!
Vagy kitálalok a vén kurvának, akivel összeszűrted a levet!
És nem csak egy rohadt virágcserepet fogok eltörni!
Szóval te voltál?
Lángész Bryn.
- Segítség! - Segítség!
Hívjanak mentőt!
Köszönöm.
Isten áldja!
Félre az útból, kérem!
Álljanak félre, kérem!
Utat!
Férfi a Charing Crosson. Vettem.
Vigyázat! Félre az útból, kérem!
Húzódjanak egy oldalra!
Hát itt vagy!
Új esőkabát?
Szükségesnek tűnt.
Mehetünk.
Szerintem hamarabb kéne elutaznunk.
- Micsoda? - Igen. Hirtelen indulhatnékom támadt.
Menjünk holnap!
Miért ne?
Köszönöm.
Alasdair itt volt a háború végén.
Mindig a Brandenburgi kapuról mesélt.
Hogy mit jelképezett, és hogyan harcoltak érte.
És most azt kívánod, bár itt lenne veled.
Ugye?
Igen.
De ha ő most itt volna, te nem.
Jól van.
Stephen!
Hali! Ideértem.
Szia! Igen.
Mit keresel te itt?
Gondoltuk, meglepünk téged.
Bocsánatot akartam kérni, hogy egy rohadt szemétláda voltam.
Te nem ismered Berlint, én viszont igen.
Na, mi az első a listán?
A Brandenburgi kapu!
Menjünk!
Micsoda erő!
Igen.
Mekkora önbizalom!
Nem is sejtették.
Igaz.
Tudsz németül?
Tessék?
Nem figyeltem.
Mit mondtál?
Ha könyveket égetnek, a végén
embereket is fognak.
Értem.
Nem igazán ezt szerettem volna hallani a vakációmon.
Nem számítottam ennyi lufira.
Mintha Disneylandben lennénk.
Még mindig jobb, mint ha lelövik az embert.
Én azért lelőnék párat.
Itt valaki kezd zsémbes lenni.
Menj vissza a szállodába!
Elvinnéd?
Én addig felfedezem a várost.
Az orvos azt mondta, ne terheld túl magad.
A francba az orvossal!
Tudod, hány falon átmenekülni próbálót lőttek le?
Nem, Stephen, nem tudom.
De gondolom, most elmondod.
Hahó!
Jó napod volt?
Mi történt?
Elestem.
Megbotlottam egy utcakőben.
Letisztítom a kezed.
Dehogy, majd én. Semmi gond.
Nem, ülj le!
Nagyon lihegsz.
Zakatol a szíved.
Add csak ide!
Muszáj letisztítani.
A szokásos rosszullét?
Nem.
Egyszer csak a földön találtam magam.
A helytől lehet. Tele van történelemmel.
Minden olyan emberfeletti méretben épült, hogy tehetetlennek érezzük magunkat, és...
Meg is vagyunk.
Kész.
Roy rendbe hozta.
Sziasztok! Bocs!
Megvan a cím, Stephen?
Igen, de útközben meg kéne állnunk egy helyen.
Nyolcra foglaltuk az éttermet.
Hidd el, megéri.
Mi ez a hely?
Bíz bennem!
A tulaj megengedte, hogy használjuk a lakását.
Picit megváltozott.
Mióta utoljára jártál itt, Roy.
Stephen, mi ez az egész?
Hozzáfértem a szolgálati adataihoz.
Roy Courtnay.
Dorsetben született, egyetlen gyerek, az apja lelkész.
A Brit Rajnai Hadsereg hadnagya.
Berlinben sebesült meg, ezen a címen.
Igen, Roy említette, hogy megsebesült a háborúban.
Igen, de ez három évvel a háború után történt.
Egy gyilkosság alkalmával.
Akkoriban Berlint zónákra osztották:
amerikai, francia, orosz, brit.
Roy Courtnay hadnagyot az úgynevezett V-részlegbe osztották,
ami itt állomásozott.
Ki kell javítsalak, Stephen.
A V-részleg nem Berlinben állomásozott.
A hírszerzés egyik részlege volt, hannoveri központtal,
és közvetlenül London alá tartozott.
Feladatunk
a nácik felkutatása volt.
A V-részleg kiszimatolta, hogy egy ember rejtőzködik Berlinben.
Martin Geiger.
Nem akárki.
A bergen-belseni koncentrációs tábor vezetője.
Ezért a szovjet zónába vitt a német tolmácsom, Hans Taub.
Én akkor jártam Berlinben először.
Taub viszont hazatért.
Furcsa lehet erre visszajönni.
Gyűlölöm ezt a várost.
A berliniek megérdemelték a sorsukat.
De a családod biztosan...
Az apám a háború előtt meghalt. A többiek nem sokkal utána.
Nincs családom.
Taub elveszett lélek volt.
A háború idő előtt megöregítette.
Amint végeztünk,
keresünk egy jó kis kocsmát, és tesszük a szépet pár lánynak.
Mit szólsz hozzá?
Vagy inkább vegyünk egyet!
Manapság elég olcsók.
Geiger letartóztatásához a szovjetek jóváhagyására volt szükség.
Civil ruhát kellett hordanunk.
Se dögcédula, se más azonosító nem lehetett nálunk.
Geiger egy barátjánál, Franz Könignél lakott.
Itt. Ahogy mondtad.
Ebben a lakásban.
Az volt a terv, hogy akkor jövünk, amikor Geiger munkában van,
német rendőröknek adjuk ki magunkat, és megvárjuk.
Rutinmunka.
Csakhogy a háborúnak igazából még nem volt vége Berlinben.
A legapróbb hibától az ellenség kezére kerülhetett az ember.
Nem tudtam németül, ezért Taub beszélt helyettem.
Jöjjenek be!
Martin Geiger itthon van?
Napközben dolgozik.
Mikor jön haza?
Csak este.
Taubnak jutott a neheze.
Nekem csak tartani kellett a pofám.
Foglaljanak helyet!
Ön büntetlen előéletű?
Igen.
Nem volt köze a nemzetiszocialistákhoz?
Nem dolgozott a pártnak?
Nem.
Akikkel csak találkozunk, senki se támogatta őket.
Csoda, hogy hatalomra jutottak.
Szeretnénk megvárni Geigert.
Csak tessék.
Kérnek kávét?
Foglaljon helyet!
Angol!
Geiger.
Jöjjön ide!
Tegye le a fegyvert!
Menj el!
A fegyvert!
Jó, rendben.
Hans Taub meghalt.
Geiger... megszökött.
Ez nem igaz.
Martin Geigert két héttel később fogta el egy szovjet járőr.
A vallomásában világosan közölte, hogy mi történt.
Hogy ki halt meg.
És ki nem.
Olyan gyorsan történt minden.
Mikor kinyitottam a szemem, láttam, ahogy ott fekszik.
Courtnay. Roy Courtnay.
Szétlőtt arccal.
Nem tudom, mennyi idő alatt találtam ki az egészet.
Semmi se hozhatta vissza Roy Courtnay-t.
A családja soha többet nem látta volna.
De Taub családja...
Az én családom...
minden tagja halott volt.
Senki se várt.
Senki se gyászolt volna.
Angollá válni nem volt nehéz.
Tizennégy éves korom óta tanítottam a nyelvet.
A központban gyakran megjegyezték, mennyire hasonlítunk egymásra
Courtnay hadnaggyal.
Eljött a lehetőségem a szökésre.
Hogy elhagyjam az országot, amely csak szenvedést okozott egész életemben.
Újrakezdhettem mindent.
Most az egyszer a győztes oldalon lehettem.
Átkeltem a brit zónán, felkéredzkedtem egy teherszállító repülőre,
és másnap reggel Angliában voltam.
Írtam egy levelet a tiszteletes úrnak és Mrs. J. L. Courtnay-nek
a fiuk Remington írógépén,
melyben közöltem, hogy a németországi élményeim végérvényesen megváltoztattak,
más jövőt képzeltem el magamnak,
és mivel döntésem végleges...
a teljes szakítás a legjobb megoldás.
Mindezt kedvesen, racionálisan fogalmaztam meg.
És szeretettel.
FIATOK:
Ezek után
Roy Manningre változtattam a nevem...
és megvártam a halálukat.
És ekkor Roy Courtnay visszatért.
Megkérdezhetem,
mit szeretnél elérni ezzel?
Igazságszolgáltatást.
Egy Hans Taub nevű, halottnak hitt férfi hatvan évig járta a világot,
és nem fizetett meg egyetlen bűnéért sem!
Hans Taub nem volt háborús bűnös!
Besorozták. A gyalogságnál szolgált, mindkét fronton!
Azt hiszed, egy nácit kaptál el, mi?
A Dienststellében utánanéztél
a személyzeti aktáknak és katonai pereknek?
Igen.
És találtál valami terhelőt Hans Taubra nézve?
Nem.
Na, és az orosz aktákban
volt valami?
Én nem találtam semmit.
Szóval nincs semmi.
Az elmúlt fél évszázadban
olyan becsületesen és tisztességesen éltem, mint bármely angol.
Becsületesen? Háborús bűnös talán nem vagy, de egy csomó mást követtél el...
Elég, Stephen!
Azt hiszed, meg kell óvnod a nagyanyádat
mindenféle képzelt veszélytől.
Nem ismered őt!
Én hozom meg a döntéseimet.
És nem kell az engedélyed!
Ha ezt nem tudod tiszteletben tartani, akkor jobb,
ha egy ideig nem látjuk egymást.
Szemmel láthatóan zavarok.
Tudod, ki vagy te?
Az egyetlen ember ezen a bolygón,
aki mellett nem érzem magam egyedül.
A fenébe Velencével meg Párizzsal!
Menjünk haza!
Jó újra itthon.
Igen.
Roy.
Hívd fel Vincentet!
Tessék?
Nyissuk meg azt a közös számlát!
- Biztos vagy benne? - Igen.
Szóval a szokásosat csináljuk?
Átutalom az én pénzemet, ő meg a sajátját...
aztán leszívom a számláról az összeget.
A teljes összeget?
Majdnem hárommillió fontról van szó.
Egy életnyi fáradozás után,
amikor is a túl sok részre osztott százezer már jó eredmény,
igen, rohadtul lenyúlom az egészet, gondolhatod.
Ez az, amit pénzesőnek szeretünk nevezni.
Azért egy kicsit hagyhatnánk neki is, nem?
Öregkoromra
nem akarok a kurva tb-től függeni.
Annyi pénzt akarok, hogy a tengerparton ülhessek, pezsgőt szürcsölgetve.
Azt hiszed, ezért csinálod? A pénzért?
Nem, a játékért. Az adrenalinlöketért.
És ha így van?
Ugyanolyan izgalmas marad a dolog akkor is, ha hagysz neki egy kicsit.
Mi vagyok én, szeretetszolgálat?
Nem.
De ez a nő elég beteg, nem?
Azt hiszed, nem tudom?
Mit gondolsz, ki figyel oda rá?
Arra, hogy időben vegye be a gyógyszereit,
és ne túl későn feküdjön le.
Nincs finomított cukor, se koffein. A politika is kizárva,
különben az egekbe szökik az átkozott vérnyomása!
Szóval ne gyere nekem azzal, hogy beteg, a rohadt...
Nem akarod te ezt megtenni, Roy.
Nem-e?
Ne mondd meg nekem, mit akarok, Vin!
Én megteszem.
De ha te berezeltél...
Nem.
Benne vagyok.
Jó.
Csak bezárok itt, aztán jöhet a következő lakás.
És a következő Roy.
Kétségeid vannak?
Nem.
Csöppet sem.
A közös tőkealap vonatkozásában
mindketten beleegyeznek a magánvagyonuk egyesítésébe?
Én igen.
Én is.
Itt írják alá, kérem!
Mindkét példányt.
Akkor végrehajtjuk az átutalást?
Igen.
A Karib-szigeteki Hayes & Paulsen lesz a bankjuk,
és ezekkel a kis számítógépekkel bármikor beléphetnek a közös számlájukra,
hogy ellenőrizzék, hogy alakulnak a befektetéseik.
Betty, átutalná a pénzét a közös számlára?
Azon gondolkodom, bölcs dolog-e a teljes összeget átutalni.
Lenullázni az egészet.
Nem lenne jobb hagyni egy kicsit?
Csak óvatosságból, nem?
Igaz. Meglehet.
De az is igaz, hogy minél kevesebbet tesz be az ember,
annál kisebb a haszon.
Igaza van.
Csak...
Nos, nemrég volt...
Vincent, Bettynek egészségügyi problémái voltak mostanában.
Semmi eget verően súlyos,
csak ezután kétszer meggondolja az ember, mielőtt kockázatot vállal,
még egy ilyen biztos befektetést is.
Ezért habozok magam is... egy kicsit.
1-7-1...
7-7-6.
Az egészet beteszem.
Az egészet.
Valóban.
Te is szerénykedtél.
Nem. Csak azt mondtam, fogamhoz verem a garast.
Látom, meglett az eredménye.
Én is betettem az egészet.
ÁTUTALVA
Roy, betennéd a számlára a részedet?
Igen, látom.
És most, biztonsági okokból, hogy csak maguk ketten tudjanak hozzáférni
a közös számlához, egy PIN-kódot kell létrehozniuk.
Hat betűből álljon.
Legyen...
Mit szólsz ahhoz?
Virágok?
Az hét betű, nem? De.
Nem, a virágfajtára gondoltam.
Liliom!
Szép.
Ha ezt választják, kérem, írják be a „liliom”-ot a gépükbe!
I. L. L.
PIN-KÓD LILIOM
- Kész! Gratulálok! - Igen.
ROYT HÍV
Ezt pezsgővel ünnepeljük meg!
Szívesen csatlakoznék, de kocsival vagyok.
Nem veszed fel?
Mi? Ne! Jó.
Köszönöm, Vincent.
Én is.
Akkor a legközelebbiig!
Mire igyunk?
Amire mindig inni kell:
a jövőre!
A jövőre!
Mire költsük majd a profitot?
Arra gondoltam, elmehetnénk egy tengeri utazásra,
vagy vehetnénk üdülési jogot Mallorcán.
Jó ötlet.
De úgysem kell még eldöntenünk.
Persze, még rengeteg időnk van.
A lényeg, hogy olyan helyre került a pénz,
ahol biztonságban van.
Mint mi.
Nem nézted meg rendesen a telefonodat?
Az előbb hívtak. Üzenetet kaptál?
Hogy kaptam-e? Nem tudom.
A fiam hívott.
Robert?
Igen. Londonban van.
Valami konyhabemutatója volt.
Holnap Kanadába megy,
és szeretne velem találkozni ma este.
- El kell menned! - Nem.
Nem állunk közel egymáshoz.
De a fiad, Roy. Majd én elviszlek.
Szeretném megismerni Robertet.
Nem.
Vonattal megyek.
Nem tartom túl valószínűnek,
de ha vacsorázni megyünk, és későn végzünk,
lehet, hogy ott alszom.
- Ez jó ötlet. - Igen.
Vigyél magaddal vizet az útra!
Nehogy kiszáradj nekem.
Köszönöm.
- A bal oldali szekrényben. - Jó.
A felső polcon, hátul.
Te jó ég, ez?
Megvan.
Azt hiszem, inkább nem megyek.
Miért mennék, ha itt maradhatok veled?
Szeretlek.
Tedd azt, amit elterveztél, Roy!
Menj Londonba! Találkozz a fiaddal!
Vonat érkezik a negyedik vágányra.
- Tessék! - Köszönöm.
Vincent Hallorant hívta.
A sípszó után hagyja meg a nevét és a számát!
Gyere át a kibaszott lakásba!
Nincs nálam a kibaszott számítógép!
Csak egy dolga van annak a fasznak: hogy telefonközelben legyen!
De még erre sem képes!
Hayes & Paulsen.
Shayla vagyok. Miben segíthetek?
Igen.
A nevem Roy Courtnay.
Szeretnék pénzt átutalni a számlámról,
de otthon hagytam a számítógépemet.
Küldhetünk önnek egy másikat.
Csak pár biztonsági kérdést kell feltennem önnek.
Mennyi idő alatt ér ide az új számítógép?
Pár nap.
Nem lehetne telefonon megejteni az átutalást?
Sajnálom,
de attól tartok, haza kell mennie a számítógépért.
Igen, igaza van.
Betty!
Mit keresel itt, Roy?
Robert gépe késett.
Ó jaj! És honnan tudtad meg?
Felhívott.
Betty, hova tűnt minden?
Mit művelsz?
A közös számlánkat néztem.
Beütöttem a PIN-kódot a belépéshez.
Na most, valahányszor hazudsz, megnyomom ezt a gombot,
és ötvenezer font kerül át a közös számlánkról egy másik számlára.
Más PIN-kóddal, egy másik bankban.
Nem értem, miről beszélsz.
Most vesztettél ötvenezer fontot.
Gőzöm sincs róla, mi ez az egész.
Újabb ötvenet.
Betty, én vagyok az!
Roy!
Illetve Hans.
Elmondanád még egyszer,
hogyan értesített Robert arról, hogy késik a gépe?
Felhívott.
Akarom mondani, üzenetet hagyott nekem.
Betty, az isten szerelmére! Nem tudom.
Tényleg.
Most azt számolod, mennyit veszíthetsz, mielőtt komolyra fordul a dolog.
Hadd takarítsak meg neked egy kis pénzt!
Ezért jöttél vissza.
Tényleg észrevettem, hogy nincs nálam.
Azt hitted, hogy magaddal vitted Londonba.
Igen, így van.
És ez annyira fontos volt, hogy képes voltál visszajönni érte.
Minek töltsem a városban az éjszakát, ha haza is jöhetek.
Ez neked otthonnak tűnik?
Na, kezd leesni a tantusz?
Betty, mi a fene folyik itt?
Egek, te tényleg kezdesz kijönni a gyakorlatból, nem, Roy?
Robert nem hívott, és üzenetet sem hagyott,
mert nem is létezik.
Neked nincs fiad.
Ugyan, Roy,
nem igaz, hogy nem látod.
Végig a szemed előtt volt.
Virágok?
Liliom.
Lili?
Hans.
Akkoriban péntek volt a kedvenc napom.
Mert pénteken jött hozzám Hans Taub angolt tanítani.
Én akartalak üdvözölni,
de még nem készültem el, ezért anya megkért, hogy várjál.
Lili fent van.
Mindjárt jön.
Foglalj helyet!
A lánya nagyon jó tanítvány, Frau Schröder.
Azt mondja, csak angolul beszélsz hozzá.
Így lehet megtanulni a nyelvet.
A gyáraim gőzerővel működnek...
...a háború kezdete óta.
Talán ideje csökkenteni a termelést.
Izgalmas felvetés.
Sokszor tűnődtem azon, hogy vajon mi lett volna, ha hamarabb készülök el?
Ha nem láttad volna a nővéreimet aznap.
Anya beveheti, és beszegheti az uszályt.
És mégis hova venném fel?
Senki se tart estélyt.
Hans.
Nézd meg, tudsz-e táncolni benne Hansival!
Hansinál magasabb fiú kéne neki!
Nem maradt más.
Ne csináld, Hans, összegyűröd a ruhát!
Hans, ne!
Vége a táncnak.
Lili biztos vár már.
Hans!
Készen állok az angolórára.
Szép, nem?
Ezt a hajfürtöt kaptam tőled.
Azt hiszem, imádtalak.
De te nem vetted észre.
Tetszem neked, Hans?
Úgy néztél rám, mint akiben soha fel sem merült a kérdés.
Kedvellek.
Ez azt jelenti, hogy szeretsz?
Állj fel!
Ide!
„Állj mozdulatlanul!” - mondtad.
Csukd be a szemed!
„És csukd be a szemed!”
Aztán megerőszakoltál.
Vigaszul a megalázásodra.
Bosszúból.
Kicsi voltam.
Könnyebb dolgod volt velem, mint a nővéreimmel.
Nem voltam olyan idegen, sem akkora kihívás.
Nagyon gyorsan vége lett.
Amikor befejezted, emlékszem, azt gondoltam:
„Tiszta ruhát kell vennem.”
Lili!
Hans, gyere utánam, kérlek!
A zeneteremben történtekről szeretnék beszélni.
Semmi sem történt.
Meg akartál csókolni.
Ez nem igaz.
Hazudik.
Meg akartad csókolni Hannalorét?
Ő akarta, hogy megcsókoljam.
Hans!
Te akartad, hogy megcsókoljalak, de nemet mondtam!
Esküszöm!
Lili!
Mi a baj?
Nem adsz több órát Lilinek.
A lányom angoltudása már megfelelő.
Két nappal később apámat letartóztatták.
Valaki árulóként jelentette fel.
Bíróság elé állították, bűnösnek találták, és felakasztották.
A pénzt, a gyárat, mindent elkoboztak.
Ez túl sok volt az anyámnak. Öngyilkos lett.
Magunkra maradtunk mi négyen.
Albérlőket fogadtunk. Kezdetben fizettek, de később már nem tudtak.
Aztán a háború vége felé
a nővéreim a konyhában három tojásból próbáltak jóllakatni egy tucat embert.
És bombatalálat érte a házat.
Mindenki meghalt.
Engem hagytak aludni, így nem esett bajom.
Két héttel később Hitler öngyilkos lett.
Aztán jöttek az oroszok.
Tudod, nagyon fura olyan dolgokat csinálni,
amiket soha el nem tudtál képzelni...
csak hogy megélhess egy újabb napot,
és kezdhesd ezeket a dolgokat újra és újra.
És van rosszabb is.
A titkok közted, Isten, az ördög és a holtak között.
A hazudozás.
Kiváló hazudozóvá válni.
Betty...
Lili...
Én sosem akartalak bántani.
Mit képzeltél, mi történik, amikor feljelentetted az apámat?
Szerinted biztos tudnom kellett volna,
hogy bajba hozom a családodat.
De hogy sejthettem volna? Hisz gyerek voltam még.
Tizenöt éves voltál!
Pontosan tudtad, hogy mit csinálsz, ugye?
Hát, lehet...
De nem tudom.
Ezt ne csináld többször!
A nővéreid megaláztak.
Az apád igazságtalanul bánt velem.
Meg akartalak leckéztetni benneteket.
Hát ez sikerült.
Betty.
Mondd csak, miért vesződtél ennyit?
Egyszerűen beszélhettél volna velem, amikor megtaláltál.
Kétlem, hogy sokra mentem volna, ha ezt mondom:
„Szervusz, Lili Schröder vagyok, a lány, akit 1943-ban megerőszakoltál.”
Veled beszélni, Roy? Nem, először tanulmányoznom kellett téged.
Szerencsére Stephen zseniális kutató.
Így nem volt nehéz lenyomoznia a bűntetteidet.
Még az újságban is benne voltál néhányszor,
és ez segített, hogy pontosan azzá a naiv idős hölggyé váljak,
akikre előszeretettel vadászol.
Estelle?
Jól szórakoztál.
De mit értél el vele?
Nincs bizonyítékod, hogy én lennék Taub.
Emlékszel, amikor városnézésre mentem az utolsó napunkon Berlinben?
Amikor elestél.
Visszamentem a családom házába.
Alig ismernél rá.
Gyermekotthon lett.
Jó napot, Betty McLeish vagyok.
Semmi okom nem volt azt hinni, hogy megtalálom, amit keresek.
Az ezüstmedálomat, benne a hajaddal.
De már volt egy mintám.
Betty, tudod, hogy eltűnhettem volna ma este, de visszajöttem.
Ezért jöttél vissza.
De kivettem az összes pénzemet, amint a vonat elhagyta az állomást.
Vincent segített a dolog technikai részében.
- Vincent? - Igen!
Stephen beszélt vele, mielőtt Berlinbe mentünk.
Azt hiszem, azzal győzte meg,
hogy a többrendbeli okirathamisítás, csalás és zsarolás többszörös vádja
nem éppen kívánatos örökség a gyerekei számára.
Nem próbált figyelmeztetni? Mert eléggé tartottunk ettől.
Ja, és mellesleg Stephen nem az unokám.
Bár vannak unokáim, megszámolni sem tudom, hány,
de Stephen nem az.
Bár eggyel te is találkoztál: Michaellel.
Tudod, az ezüstszínű audis.
Nagyon óvja a nagyiját.
Stephen a társa.
Igen, nagyon sokat segítettek a mi kis színjátékunk előkészítésében.
Minden jellegtelen részletet gondosan választottak ki, nehogy szagot fogj.
Így ni.
Unalmas Betty az unalmas házában. Pofonegyszerű lesz bepalizni.
Na és a stroke-jaid? Meg az orvos.
Gondolom, az is csak színjáték volt.
Természetesen. A pasas a barátom.
Meg akartunk puhítani, hogy az összes pénzed a számlára tedd.
De miért...
ennyi évtized után?
Miért csináltad mindezt?
Mert hatvan évig be voltam zárva abba a szobába veled.
És csak úgy szabadulhattam, ha szembenézek veled.
Azt akarod, hogy kérjek bocsánatot?
Megteszem. Tényleg.
Könyörgök.
Roy, én már rég megbocsátottam neked.
Túltettem magam rajtad.
Amikor ma este nem találtam azt a rohadt számítógépet,
fel voltam dobva.
Amit az állomáson mondtam, komolyan gondoltam.
Ezért jöttem vissza.
Ezt itt hagyom neked.
Még szükséged lehet rá.
Hova mész?
Haza.
SZÁMLAÖSSZEG
Kint várnak, csak hívnom kell őket.
Ezzel?
Segítség!
Gyere ide!
- Segítség! - Fogd be!
Hallgass!
Segítség!
- Azt mondtam, hallgass! - Segítség!
Úristen!
Bravó, Betty.
Ideadod a pénzemet, Roy?
Nincs annyim.
Szerintem majd meglátja, hogy pontosan annyija van, amennyivel tartozik magának.
És ha mást mond,
hazudik.
Szóval átadod?
Nein.
Valaki hosszú, teljes életet él, szinte egy karcolás sem éri,
hogy aztán szétverjék a huligánok, és stroke-ot kapjon.
Ez kicsit megrendíti a hitünket a világban.
A generáció, amelyik megnyerte a háborút.
Nem tud sokat beszélni vagy mozogni, de hallja magát.
Szia, Roy!
A hallásával nincs gond, ugye, Roy?
A rokona?
Nem.
De át kell vennem a rokon szerepét.
Tessék.
Képzeld azt, hogy pezsgő!
Annyira jó újra látni téged a természetes környezetedben.
Igen, inkább teáztok a kertben, mint ültök egy füstös sörözőben.
Vérbeli angolok vagytok.
Figyelj, ha hibáztam Berlinben...
az azért volt, mert... nagyon kedvellek.
„Kedvelsz.”
Tessék. Hozd ezt!
Jó.
Mehetünk.
Mindig ilyen volt ez a nő.
Kérek egyet.
Most mindjárt arra kényszerít, hogy kimenjek.
Nézzétek, mit hoztam!
Igen, kérek. Csodás.
Visszaadom neked a srácot.
Pedig reméltem, megtartja.
Fogd be!
Michael, előbb anyádnak adj egyet!
Jó.
Tessék, anya. Kérsz még pezsgőt?
Te, apa?
Italt?
Vigyázzatok!
Mélyebb, mint amilyennek tűnik.
Jó, nagyi.
A HAZUGSÁG MŰVÉSZETE
A feliratot fordította: Szíjj Julianna